PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
To nikdo nevidí...
Musíme vyhrát válku.
Nenašli jsme cestu,
ať si říkají, co chtějí.
Proč to působí
tak špatně.
Od této chvíle.
Proč to působí
tak špatně.
Bouře.
V ranním slunci.
Cítím.
Nemůžu říct víc.
Celá zmrzlá.
Nikdo při mě nestojí.
A to není správné.
MARGOT
Změnil jsi kancelář.
Celou budovu.
To je tak dávno?
Ale ráda tě vidím, Joe.
Nevím, proč tu jsem.
Jde o roli.
Co budu tentokrát? Ledová tchýně?
Ledová šéfka? Ledová soudkyně?
Tahle je jiná.
Manžel je o 10 let starší a ne o 20?
- Chceš si to poslechnout? - Ani ne.
Přijela jsi kvůli tomu, ne?
Dvacet minut jízdy není zas tolik.
A proč? Abys mi pochválila kancl?
A divila se, že mě stále zastupuješ, i když ti skoro nic nevydělávám.
Přesně. Nepracovala jsi...
- Pracovala jsem. - Nepracovala.
Nešlo to, když byla nemocná.
A když zemřela, tak jsem nechtěla...
Každopádně.
- Jonah Dixon. - Ano. Co s ním?
Zjevně ho znáš.
Byl to můj soused tak šest...
sedm let zpátky.
Má seriál na HBO.
Dobře. HBO mám, podívám se.
Zjevně jsi ho inspirovala.
Jednu z hlavních postav. A ne matku.
Můžeš si to přečíst jen tady v kanceláři.
Proč bych chtěla číst?
Chce tě na tu roli.
Já ho inspirovala.
Známe se už dlouho.
Snad píše líp než ta tvoje klišé.
Panebože.
Vždy jsi žádala o upřímnost, tady ji máš.
Tvoje kariéra je u konce.
Pokud o tobě někdo ví, pak to, že neexistuješ.
Zmizela jsi z povědomí.
Děkuji ti za upřímnost,
ale už je mi to jedno.
Říkám jen, že jsi byla ústřední postavou své generace.
Ta generace pořád existuje,
ale ty potřebuješ nějakou roli,
abys jim to připomněla.
Můj vnuk...
Může tě navštěvovat.
Je to složitější.
Mám ti vůbec domlouvat konkurz?
Prosím?
Musím na konkurz kvůli roli, kterou pro mě režisér napsal?
Pro televizi nejsi přínosem.
Myslí, že jsi skončila.
Byly to jen dva roky.
Netrvá to dlouho, to přece víš.
Pokud to chceš,
a podle mě bys měla,
musíš veřejně vystupovat
a mluvit o tom, kde jsi byla a proč.
Ne.
Je to pravda.
Využij toho.
Joe...
Mám tě ráda.
Ale jdi se vycpat.
Nemáš si to brát s sebou.
Pardon za zpoždění.
Pokoj má připravený nahoře.
Nechalas opravit zábradlí.
Jo, i krytí bazénu už funguje.
A co telefon? Taky je opravený?
Funguje, Same.
Dělají týdenní kontroly a dají vědět jen půl hoďky předem.
Přijedou za tebou kamkoliv,
ale chtějí vidět Barryho...
V domácím prostředí?
Dneska ho přivezou ve čtyři
a projdou dům, jestli je bezpečný.
Je bezpečný, Eleanor tu vyrostla.
Je zámek na dveřích dost vysoko, aby tam nedosáhl?
Máš nože, léky na předpis, zápalky a čisticí prostředky
ve skříňkách s bezpečnostním zámkem?
Je mu šest.
Dobře?
O všechno se postarám.
Prosím.
Má mříže v oknech?
Myslím, že jo.
Margot.
Ne. Rozhodně ne.
To se nehodí.
Nehodí?
Chlapec zažívá těžké období, hodí se to.
Musí mít pohodlí.
Matrace je pohodlná, čisté povlečení je pohodlné,
jídlo, objetí.
To všechno dostane.
Same.
Sam, přestaň.
Lásku si nekoupíš.
Jsem jeho babička. Babičky to dělají.
Jo, a já jsem jeho otec.
- Jsem. - Já vím.
Je to jen dočasně, ano?
Takže mu nedávej nic, co já pak nebudu moct, jasné?
Ať je všechno pryč, než sem přijede.
Nedělej ze mě tu špatnou.
Není to žádná manipulace.
Ne, jen úplatek.
Budeš ho brát do školy a zpátky.
Chodit si s ním hrát. Je to jejich dům, ne tvůj.
Hodina na monitoru večer,
žádné sladkosti po čtvrté a každý den prostře nebo sklidí nádobí.
Je to normální kluk. Žádné nóbl akce, luxusní restaurace ani dárky.
Normální život.
Rozumím.
Oprav si telefon.
Sousedé.
Máte o nich něco?
Na severu jsou Yazbeckovi, milí sedmdesátníci,
a na jihu Jennifer Lopez.
Je to herečka.
Informovala jsem její asistenty o Barryho večerce.
Ona... ona tu moc nebývá.
Má víc domů.
O večerce a době jídla rozhodujete vy.
Barry bude potřebovat jistý režim.
Ne vždycky vás za něj bude mít rád, ale potřebuje ho.
Pan Hughes vás smí po dvou týdnech s dozorem navštěvovat
a video zprávy smí posílat okamžitě,
ale musíte je nejdřív schválit,
aby neříkal nic nevhodného.
To by Sam neudělal.
Je zraněný, naštvaný a bojí se.
Nemusí se chovat úplně racionálně.
Nu, právě přišel o dítě, takže racionalitu od něj nečekám.
Samozřejmě. Zprávy zkontroluju.
Ovšem.
Budete skvělá.
To já poznám.
Děkuji.
Obvykle tu rád přespává...
To je báječné.
Kdybyste cokoliv potřebovala, tady je mé číslo.
Zavolejte mi kdykoliv.
Děkuji, ale snad to nebude potřeba.
Barry?
Pojď se rozloučit.
Umím hrát z voleje a kopnout tak moc, že...
vyletí ze hřiště!
To je něco.
Nemůžu se dočkat, až to zítra ukážu tátovi, až přijede.
Budeš tu o něco déle.
Pár týdnů.
Táta sem nepřijede, ale uvidíš ho v mé kanceláři.
Mám jenom čtvery trenýrky,
takže vím, jak dlouho tu zůstanu.
O tom tvůj táta nerozhoduje.
Dáváme mu čas, aby ti lépe přizpůsobil váš domov.
Chvíli tu pobudeš.
No...
můžeme mi vyprat.
To určitě. A víš co?
Máme bazén, takže si můžeš zaplavat
a až skončíš, půjdeš do kuchyně
a dáš si svoji oblíbenou zmrzlinu.
- Dobře. - To je fajn dohoda.
Bude tu Lourdes, když vy ne?
Ano, ale já nepracuji.
Myslela jsem dnes večer.
Slyšeli jsme, že máte povinnosti.
Ano, tohle.
Je 20. výročí premiéry Northwest Passage,
ale já nejdu.
To je škoda.
Já ten film miluju.
Děkuji. To je moc milé.
Tady je to podepsané.
Skvěle. To mi stačí.
- Dobře. - Děkuju.
Moc si toho vážím, Stello. Děkuju.
Dáme bombu! Babi, pojď taky!
Aktualizoval jsem vám software.
Všechno tam pořád je?
- Ovšem. - Fajn.
Ale váš problém se tím nevyřeší.
Je to hrozně pomalé.
Plánované zastarávání.
Co?
Oni se postarají, aby čím je produkt starší,
aby tím hůře fungoval.
Tak co můžu dělat?
Kupte si nový telefon.
Ne, to nechci.
Tenhle bude čím dál pomalejší,
až jednou přestane fungovat.
Všechno vám zůstane
kromě hlasovky a pár esemesek.
No, tak já to risknu.
- Dobře. - Koupelna!
Mám ještě něco udělat, když už jsem tu?
Internet? Domácí kino?
Ano, všechno funguje.
- Díky, žes přišel, Royi. - No...
To je cool. Hrajete v něčem?
Je fajn, že se vracíte zpátky.
Mámě jste chyběla.
To bylo milé.
Nemohl říct, že jeho holce?
Takže?
- Vracíš se do práce? - Jak?
Babi, říkalas, že si dáme zmrzku!
Hned tam budu.
Barry?
Když ti udělám vanu,
budeš sedět ve vodnatém koktejlu.
- Co sprcha? - Ne!
Nesnáším je!
- Ale sprcha je jako vana, jen stojíš. - Není!
Nevím, jak jinak tě umýt.
Jinak mě neumyješ.
Barry, o tom se nediskutuje.
Otevři dveře.
Ne!
Barry, otevři...
Bože, to bylo sklo?
Barry?
Barry.
Vyhýbáš se sklu?
Tak pojď, miláčku. Vylez.
Ublížil sis?
Tak poslouchej.
Sedni si na postel a nehýbej se,
dokud to sklo neuklidím.
Jsi v pořádku, jo?
Ukaž.
Dobře.
Chtěl jsem vidět peníze na film.
Peníze na film?
Doma jsme měli podobnou sklenici
a když se naplnila, mohli jsme na film v opravdickým kině.
Ale...
Přestala se plnit, co máma onemocněla.
No...
Já ti něco řeknu.
Nechceš večer do kina?
Ale sklenice nebyla plná, když jsem ji rozbil.
Nebude to nic stát, je to zadarmo.
Kino zadarmo? To je úlet.
Je to taková zvláštní událost...
jako oslava narozenin pro film.
Filmy mají oslavy?
No, některé ano.
Ale musíš si vzít oblek.
Jako do kostela? Mě škrtí.
Něco ti najdeme.
Něco jiného.
Třeba smoking?
Jaké to je, ho znovu vidět?
Je to krásný film.
Jsem pyšná, že za ta léta ovlivnil tolik lidí.
A co říkáš ty?
Mně se moc nelíbil.
Váš doprovod?
Je to můj vnuk Barry. Bydlíme teď spolu.
Moc nás mrzí, co se stalo vaší dceři.
Muselo to být těžké.
Děkuji.
Jsem ráda, že teď trávím víc času s malým.
Péče o něj pro mě znamená vše.
Děkuji za rozhovor.
Těšilo mě.
Mami, to jsem já.
Nemohla jsem spát, tak jen jestli nejsi vzhůru.
Zavolej mi. Mám tě ráda.
Mami, volám ti zpátky. Jedu domů.
Barry dneska řekl šílenou věc. Mělo to normální stavbu věty.
Řekl... Počkej.
Řeknu ti to, až se vrátím a uvidím, jestli...
Ne, chci ti to říct.
Sedíme takhle u stolu
a on najednou praští pěstí do stolu
a křikne „Teď mluvím já!“
Kéž bys u toho byla.
ANNETTE
Co jsem ti říkala o ranním dechu?
Šťastné skoro-narozeniny.
Nic takového neexistuje.
No tak...
Šťastný další den, kdy se s tebou probouzím.
Měl jsi vypadnout už před pár hodinama.
Máš minutku?
Myslíš, že chci cokoliv, co trvá minutku?
Vypadni, než moje dcera vstane.
Fajn. Vyplížím se odsud, jako bych dělal něco špatného.
Ale chci mít jasno,
že žádnou vinu nepřiznávám.
Věděl jsi, kdo jsem, když jsi to začal.
Já to začal?
To je směšný.
A já snad?
Tady je.
Já...
hledal jsem vypínač.
Chtěl ses vyplížit za světla?
Já se plížil dovnitř.
Máma mě pozvala na snídani.
To asi těžko.
Takže...
to rozjedeme.
Vlevo dole.
Úplně vlevo.
To je nádobí na pečení.
Tady.
Hurá, Mosesi.
Co kdybych udělal vajíčka?
Malou radu?
Bude chtít kafe,
hlavně když uvidí, že tu pořád jsi.
Fajn.
- Kafe. - Zrna jsou v mrazáku.
Jasně.
Kde je kávovar?
Děláme french press.
French press...
Nejdřív uvaříš vodu.
Tady.
Moses dělá snídani.
Pustila jsem ho dál. Snad neva.
Dobré ráno. Posaď se.
Sakra!
Co se stalo?
Pořád posílám zprávy do špatného chatu.
Máme jeden s Dantem a jeden bez.
Malik píše.
- Ivan se schovává v kufru. - Tak v kufru.
Kam ten kluk jede?
On nelétá.
Možná jede vlakem.
Nebo jede sem.
Ne, to by se nestalo.
Každý normální ví,
že jsem oslavu padesáti zakázala.
Myslela jsem, že to ví.
Nikdo kromě mámy oslavu pro mámu nepořádá,
a ona vlastně taky ne.
Amen.
Dárky jsou zásadně z jejího seznamu.
aby to nebylo nic, co nechce nebo nepotřebuje.
Nejí dorty, jen koláče, které si koupí sama, díky moc.
A hlavně, vše nejlepší se přeje jen jednou
a nikdy ne na veřejnosti.
- A může se to zazpívat? - Zpívat se nesmí.
To snad ne.
Ty...
Ona si napíše seznam hostí,
vyzvedne koláč
a dostane dárky, které chce,
ale já hodlám na oslavě zpívat
a ona si se mnou zatancuje
a užije si to.
Žádná oslava.
Oslava bude.
Oslava, že jsem zase single?
Je to kvůli Dantemu?
Jak asi? Mámě je u prdele.
To slovo nepoužíváme.
Bojí se, že lidi zeptají, kde je, a ona nebude mít odpověď.
Jako v neděli v kostele.
Nebo když se ptala teta.
Nebo na pohovoru týden předtím.
Všichni ví, kde je,
a že tu není,
protože si to nezaslouží.
Chybí ti vůbec?
Ne.
Protože je tu ticho.
Protože vím, že jsi v bezpečí
a můžu se vyspat.
Ale co on?
Je v bezpečí?
Může spát?
Napadá tě to někdy?
Ale ty nespíš.
Jsem vedle tebe.
Vím to.
Spím, když spíš ty.
Jdu se připravit.
Myslel jsem, že posnídáme.
Aspoň máš čas zrušit oslavu.
Pořád nic.
Jak je to vůbec možné?
- Nikdo nezmizí. - Lidé mizí pořád.
Určitě je v poho, paní Sandsová.
Je někde zalezlej.
Velkej D není blbej.
Arthur ho hledá,
vyptává se, dělá rozruch.
Ozvi se, až se něco dozvíš.
Ano, madam.
A neříkej, že jsem se ptala.
Jasňačka.
Uvidíme se v neděli v kostele s tvou mámou.
Je to dlouhá cesta.
Dlouhá cesta.
Je to dlouhá cesta.
Dlouhá cesta.
Být zase šťastná.
A já nevím, jestli to dokážu.
Ou jé.
Je to dlouhá cesta.
Dlouhá cesta.
Být zase šťastná.
A já nevím, jestli to dokážu.
Nedělám nic,
co by mě bavilo.
Prostě nevíš.
Co se stalo, když jsem ho ztratila.
Je půlka června.
Ale pocit jako v prosinci.
Jen málo se ještě těším,
ale dost si toho pamatuju.
Je to dlouhá cesta.
- Je to dlouhá cesta. - Být šťastná.
Je to dlouhá cesta.
- Je to dlouhá cesta. - Být šťastná.
Bude to trvat dlouho.
- Je to dlouhá cesta. - Být zase šťastná.
Je to dlouho...
Proč jsou dveře...
Ahoj, mami.
Ahoj, Annette.
Ahoj, Jasmine.
Leo?
Učíme se s Jasmine na přípravný soud.
Tak dobře.
Máte tam pizzu.
Díky.
Doprovodím ji pak domů.
Děláš si srandu?
Věřila bys tomu?
- Podívej. - Cože?
„Margot Westonová, nominovaná na Oscara a nositelka Glóbu
vychovává svého vnuka po smrti své dcery Eleanor v roce 2018.“
Jsem ráda, že teď trávím víc času s malým.
Péče o něj pro mě znamená vše.
Chtěl jsem normální život. Ježíši.
Tohle...
Mělo to být dočasné.
Možná je.
Jo, ale možná není.
Pokud bude říkat, že ho vychovává, lidi to začnou brát jako pravdu
a já ho už zpátky nedostanu.
Využívá, aby vypadala líp než já.
Nevolej jí.
Nevolám.
Myslíš, že je to sociálce jedno?
Právníka to zajímat bude.
Zdravím, tady Samson Hughes.
Volám kvůli synovi Barrymu.
Můžete mi zítra ráno zavolat?
Už nesouhlasím s tím, s čím jsem souhlasil,
co se týče mé tchýně.
Bože.
Můžu tě na chvíli něčím rozptýlit?
Vlastní otázkou?
Do toho.
Pamatuješ si na Jasmine,
Leinu kamarádku?
- Dceru Kim a Larryho. - Jo.
Zrovna jsem na ně narazila.
A nevím.
Měla jsem takový pocit,
že něco chystají.
Jakoby...
se něco dělo.
Myslíš, že se něco děje?
Neopakuj se po mě.
- Neopakoval. - Imitoval jsi mě.
Přišlo mi, že něco skrývají.
Nevím, možná se vážně jenom chystaly na zkušební soud.
Zkušební soud měly tři týdny zpátky.
To není možné.
Znám Lein rozvrh kvůli Barrymu.
Je to hodná holka.
Všechny jsou, dokud nejsou.
Možná si jenom něco plánovaly.
To už tu bylo.
Dej vědět, co řekne právník.
Taky mi dej vědět, až něco zjistíš.
VSTÁVÁM DŘÍV. CHCEŠ KÁVU A PROMLUVIT SI O ŠKOLE?
MÁM SOUD, VZPOMÍNÁŠ?
JSI VE ŠKOLE?
JO.
Obvykle klepeš.
- Obvykle posloucháš. - Cože?
Pořád plánuješ oslavu.
Nic takového.
Mosesi, myslíš, že nevím, jak vypadá ulhaný chlap?
Vzala jsem si čtyři. Tak kde je?
- Sedni si. - Leo, vím, že tu jsi.
O čem to mluvíš?
Sleduješ dceru?
Telefon jsem jí koupila já, takže je můj.
Tak kde je?
Nafukuje nahoře balónky?
Leo Sandsová!
Annette...
- Leo! Támhle je. - Annette, počkej.
- Počkej. - Žádná oslava!
- Annette, počkej. - Leo!
Annette, počkej.
Annette.
Počkej.
- Annette, prosím. - Ne!
Lhala jsi mi.
Neházej to na ni. Je to moje vina.
Celou dobu jsi ho schovával u sebe doma
a neřekls mi to?
Neměla jsem od tebe čekat nic lepšího.
Neumíš ani pořádně zmizet.
Pojďme to vyřešit dovnitř.
Kolikrát jsem tu byla a on byl pár metrů daleko?
Tys mi řekl, ať ho vykopnu.
Ano, neměl by s tebou bydlet, ale rozhodně neměl skončit na ulici.
A tys to věděla.
Pořád nutíš lidi, aby pro tebe lhali.
Pořád měníš dobré lidi ve svoje kumpány.
Kvůli mě lidi lžou?
Lžou kvůli tobě.
Schovávají se a pletichaří ti za zády, protože se tě bojí.
Nikdo si nemůže dělat věci tak, jak chce.
Proto ti to dělají za zády.
Dělají to kvůli tobě.
Kvůli mně ses nechal chytit s drogama?
Já tě strčila do vězení?
- Já dala pistoli k Samovi do bytu? - Mám se na to zeptat?
Protože ty se neptáš.
Nechceš odpovědi.
Co kdybych s tebou mohl být sám sebou?
A mohl s tebou mluvit?
Vždycky jsi mohl.
Dokud říkám, co chceš slyšet.
Ty jsi prostě jako...
Řekni to.
Jako můj otec.
Nebo jsi ho ze mě udělala.
- Leo, jdeme. - Ale, mami...
Dobře.
Nemusím to říkat, že ne?
Ani neřeknu, že jsem ti to říkal.
MASHUP
- Je tu Margot Westonová. - Co?
Ptala se na vás.
Řeklas jí, že máme zavřeno?
Mám jí to říct?
Máme ten stroj na espresso?
Skočím do Starbucks.
Jo, to ji naštve.
Počkej.
- Ano. - Dobře.
Ticho na place!
Ticho na place, prosím.
Vy jste šéfka?
- Vy jste... - Zdravím.
Určitě jsi ráda, že to tu opravují.
Měla jsem to ráda předtím.
Tak to mě mrzí.
Říkala jsem si, jestli mi nepomůžeš.
Jak?
Promluv si se Samem.
Mluvím s ním pořád.
Přimluv se za mě.
Ráno mi volala sociálka.
že chce Barryho přemístit k pěstounům.
Prosil mě, abych přesně tomuhle zabránila.
Tohle je mezi tebou a Samem.
Je mezi námi všemi.
Barrymu je se mnou dobře.
Pořád ho někdo hlídá.
Je v bezpečí.
Zapsala jsem ho na piáno a bruslení.
Nic mu nechybí.
Jedno mu určitě chybí.
Ano, ale teď...
mu můžu zajistit dobrý život.
Ten nejlepší.
Nejlepší pro něj nebo pro tebe?
Víš, dost nás se Samem zmátlo,
když jsi ho předváděla na červeném koberci
a všem vykládala, že ho vychováváš.
Začněme znovu.
My obě víme, že pěstounská péče není pro Barryho vhodná
a nesmíme...
nesmíš dovolit, aby Samovy emoce převážily to,
co je pro chlapce nejlepší.
Mám právníky.
Sam je má taky.
Ne, já mám právníky.
Takové, kteří se nemůžou dočkat, až na Sama všechno najdou.
A na tebe a na tvoje děti.
Řekli mi, že máš nového přítele.
Bývalý polda.
Neboj se, je čistý.
Ale jeden z jeho synů...
Nechci tvou rodinu roztrhat,
jen abych pomohla svému vnukovi.
Pokud se nad tím zamyslíš,
uvědomíš si, že moje rodina
je i tvoje rodina.
Tak mě vidíš, Annette?
Jako rodinu?
Já nevím.
Ale kdyby ano...
Mohla bych ti říct pravdu, jako rodina.
Dobře.
Mohla bych ti říct,
že tvoje výchova Barrymu
nezaručí nutně bezpečí.
Policajtům bude jedno, že je to vnuk skvělé Margot Westonové,
až ho zastaví, že řídí tvoje BMW.
Myslíš, že mu bude lépe
s Dantem a jeho kumpány?
Dante se odstěhoval.
Pořád to říkáš, jako by to měnilo vše, co už se stalo.
Stalo se to...
že jsem vykopla vlastního syna...
kvůli tvému vnukovi a svému synovci.
Celé noci jsem nespala,
protože jsem nevěděla, kde je moje dítě.
Takže nejsi jediná, kdo umí udělat, co je správné.
A pěstounská péče je správná?
Pokud na mě Sam zaútočí,
budu se muset bránit...
pro dobro svého vnuka.
Sam může ztratit rodičovská práva.
Zákon mu zakáže se s ním vídat.
Ty ho taky neuvidíš a tím to zhasne.
Pokud to takhle chceš.
Tak jsem to nemyslela.
Proč jsi taková?
Co jsem ti udělala?
Cos mi udělala?
Já jsem se snažila.
Po Eleanořině smrti...
Dala jsem jí slovo,
že pro ně udělám všechno,
a snažila jsem se, ale stejně
jsem v tomhle příběhu pořád za zrůdu.
Jde o to, odkud pomoc přichází
a proč.
Nabídla jsi Samovi, aby s tebou bydlel.
Nabídla jsi mu, aby zůstal, kde byl?
Nebo šlo jen o to, co jsi chtěla ty?
Dobře. Nevím, co se tu děje...
ale ať udělám cokoliv, je to jako by...
někdo čekal, že mám postranní úmysly.
To je tvůj problém.
Myslíš si, že je to naše vina, protože ti nerozumíme,
a ne tvoje, protože se nesnažíš, abychom tě lépe chápali.
Jo.
Omlouvám se.
Ne, to je v pohodě.
Mrzí mě to s Eleanor.
Mrzí mě to kvůli Samovi,
kvůli tobě
i kvůli Barrymu.
Ale ty máš veškerou moc.
Můžeš se Samem bojovat
a Barryho mu vzít.
Můžeš vyhrát.
Annette...
jestli mě vůbec slyšíš,
tak já vyhrát nechci.
Jen si myslím, že Sam Barryho nezvládne.
Není na to sám.
Všichni jsme sami.
Nevyčerpává tě, že musíš být pořád tak silná?
Obkladači se ptají, kdy se mají vrátit.
- Dobře, díky, Zoe. - Samozřejmě.
Měla bych jít.
Pokud s tebou chce Sam bojovat,
nemůžu s tím moc dělat.
A stejně dobře jako já víš,
že rodiči nezabráníš, aby udělal pro svoje dítě všechno.
Ale promluvím s ním.
Víc nabídnout nemůžu.
Víc nežádám.
Annette..
Mrzí mě to...
s Dantem.
Kdybych jen...
mohla zůstat.
Stála bych jen
tobě v cestě.
Tak já půjdu.
Ale vím,
že na tebe myslím.
Na každém kroku
cesty.
A já...
tě budu navždy milovat.
Navždy tě budu...
milovat.
Ty jsi...
láska má...
Hořkosladké
vzpomínky.
Ty já si beru
s sebou...
Sbohem.
Neplač, prosím.
Obě víme
že mě už nepotřebuješ.
A já...
tě budu navždy milovat.
Budu tě navždy milovat.
Doufám.
Doufám v život.
- V laskavý život. - V laskavý život.
A doufám,
- že dostaneš, o čem jsi snil. - Že dostaneš, o čem jsi snila.
Přeji ti radost.
A štěstí.
Ale především
ti přeji lásku.
A já...
tě budu navždy milovat.
Navždy tě budu...
Milovat.
Navždy tě budu...
milovat.
Navždy tě budu
milovat
Navždy tě budu
milovat.
Navždy tě budu
milovat.
Lásko.
Sluší ti to.
Chtěl jsem se vyfiknout na tvé narozky.
- Oslava. - Oslava bude.
Ještě udělám pár jízd.
Leah?
A Malik, Nikki a já.
Neposlechneme tě.
To jsem ráda.
A bude tam překvapení, takže s tím se taky smiř.
Přišla za mnou Margot.
Nechtěl jsem tě do toho zatáhnout.
Nezatáhls.
Same, ona je taky tvoje rodina.
A rodina by spolu neměla bojovat.
Vím, že to asi vnímáš jinak, když jsi vyrůstal s tátou.
Já s ním taky vyrůstala.
Ale rodinné války nejsou k ničemu, protože nevyhraje nikdo.
Takže ji mám nechat, ať si ho klidně nechá?
Ne, říkám...
abys věřil, že ho oba milujete.
Oba chcete to samé,
chcete mu zajistit skvělý život.
Pomáhejte si navzájem.
To já asi nedokážu.
Tak hodně štěstí.
A co ty?
Udělám, co chceš. Jsme rodina.
Mluvím o tobě a o Dantem.
To je něco jiného.
Máš pravdu. Nikdo nevyhraje.
Po tom, co udělal?
Řekla jsi, že bez ohledu na to, co uděláme,
se musíme mít pořád rádi.
Nezlob se.
Jak bych mohla?
- Kde jsou všichni? - Tady.
Ahoj.
- Udělala jsem mu svačinku. - Díky.
Tady si někdo dobře zaplaval.
Podívejme se.
Co...
Bolí tě něco?
Co?
Otevři pusu.
Ukaž.
Ztratil jsem zub?
Tvůj první?
Nezlob se, prosím.
Proč bych se zlobila?
Kvůli ručníku.
Je to jen ručník.
Nic víc.
Ale tohle!
- Řekneme to tátovi. - Dobře.
Ahoj.
Tati, ztratil jsem zub!
No páni! Paráda, ukaž mi ho.
Býval tady vzadu.
Skvělý.
Kde je babička?
Tady jsem. Ahoj.
Nechal...
Nechal jsem vám něco u dveří necelou hodinu zpátky.
Dobře.
Je to tu.
- Co to je? - Prosím.
Opička!
Barry.
Barry, dokud tam spolu budete,
musíte babičku poslouchat, jo?
Dobře.
Nechci, abys byl pryč...
ale jsi na nejlepším možném místě.
Souhlasím.
Miluju tě.
Můžu teď mluvit s babičkou?
Dobře.
Ahoj, Same.
Mluvil jsem se Stellou.
Řekl jsem jí, že nechci dát Barryho pěstounům.
To ráda slyším.
Za tři týdny máme se sociálkou jednání, abychom rozhodli
o Barryho trvalém pobytu.
Vážím si toho, že se o něj staráš,
ale se svým právníkem uděláme vše proto,
aby se ke mně vrátil.
Rozumím.
A Same...
Doufám, že vyhraješ.
Děkuju.
Chceš ještě tátu?
Z toho zubu teklo krve!
Vážně?
Jako...
byly jí celý litry.
Páni, to je dost krve. Co jsi dělal?
Jsi si jistá?
Ne.
Ale je čas.
- Ty nevíš, jak na to, co? - Ne.
- Dej mi to. - Děkuju.
Paní Sandsová.
Už mi konečně můžeš říkat Annette.
Chcete něco k pití?
Bude mi padesát asi tak...
za pět a půl hodiny.
- Všechno nejlepší. - Snad.
Měly by být šťastné,
ale zažila jsem víc smutných narozenin než naopak.
Mnohem víc
a mohl jsi za to i ty.
No tak.
Nemůžu uvěřit, že mi to trvalo až do padesáti,
než jsem pochopila základní pravdu.
Když chceš přímou odpověď,
polož přímou otázku.
Na co se ptáte?
Většina otázek má odpovědi,
jen předstíráme, že nemají.
Ale já končím s předstíráním.
Proč hledáš mého syna?
Nehledám...
Fajn.
Co udělal?
Spíš co neudělal.
Měl se pro nás o něco postarat.
- Proto měl zbraň? - Jo.
Ale nepostaral se o to.
Protože ji našel můj vnuk.
Ne.
Řekl Cliffovi, že po něm jdeme.
Tvrdíš, že můj syn zachránil někomu život?
Tvrdím, že nám váš syn nadělal problémy.
Ale s tím se netrapte.
Já to vyřídil.
- Tak proč ho pořád hledáš? - Podrazil nás.
A ty se mu snažíš dát lekci.
Já jsem taky rodič, víte.
A když děcka neudělaj, co se jim řekne...
nemůže to nechat jen tak.
Jestli se k synovi ještě přiblížíš,
postarám se já o tebe.
Jak myslíte.
Annette.
Hej.
Řekni mu,
je to jako,
však víš.
Sladké, sladké.
- Sladké. - Řekni mu.
Budu trpělivá.
Budu laskavá.
Budu nesobecká.
Nebudu slepá.
Možná můžu trpět,
můžu závidět.
Vydržím, co přijde.
Protože on je vše, co mám.
A řeknu mu,
- co mu musím říct. - Jo!
Řeknu mu, že ho miluju.
- A bude to oukej. - Bude to oukej.
- A řeknu mu... - Řeknu...
- Řeknu, že ho potřebuju. - ...mu.
- Bude to oukej. - A já ho miluju.
- Bude to oukej. - Bude to oukej.
Nebudu žárlit.
Nebudu moc pyšná.
Láskou se nechlubí.
A láska není hlasitá.
Řeknu mu, že ho potřebuju.
Řeknu mu, že ho miluju.
- Všechno bude... - Každý den.
Všechno bude oukej.
- A řeknu mu... - Řeknu...
- že ho potřebuju. - Řeknu.
- Řeknu, že ho miluju. - Bude oukej.
- Až přijde večer,
řeknu mu to.
A v noci
všechno bude oukej.
A ráno
- bude to oukej. - I večer, zlato.
Řeknu mu...
Promiň, že jsem ti to neřekl.
Neomlouvej se.
Chránil jsi ho.
Uvidíme se na oslavě?
Chceš mi zničit překvapení?
- Přijdeš na oslavu? - Beze mě to není oslava.
Podívej.
Jak vypadám?
Mám tě ráda.
Taky tě mám rád.
Tak jdeme.
- Pojďme na párty. - Jo.
Ne!
Nechte ho být!
Nechte ho!
Ne!
Nechte ho!
Dante!
Překlad titulků: Petra Babuláková